Празник Светих новомученика пребиловачких и свехерцеговачких данас, 6. августа, торжествено је прослављен у Храму Христовог Васкрсења у Пребиловцима, код Чапљине.
Светом архијерејском литургијом началствовао је Његово високопреосвештенство Митрополит дабробосански г. Хризостом, уз саслужење Његовог високопреосвештенства Митрополита црногорско-приморског г. Јоаникија, Преосвећене господе Епископа: диселдорфског и њемачког Григорија, будимљанско-никшићког Методија. захумско-херцеговачког Димитрија, хумског Јована, свештенства, свештеномонаштва и молитвено учешће великог броја вјерног народа.
Бесједећи послије прочитаног јеванђелског зачала, Високопреосвећени Митрополит црногорско-приморски г. Јоаникије је казао да су Свети мученици пребиловачки, заједно са свим Светим новомученицима Епископије захумско-херцеговачке и приморске, пострадали за Христа на овоме светоме мјесту и широм светосавске, христолике Херцеговине.
“Они су излили своју крв за Христа Господа, попели се заједно са Христом на Његову голготу. Своју крв измјешали са Христовом крвљу и из овога привременога, краткога, варљивога живота прешли у живот вјечни и придружили се светитељима Божијим, светим мученицима, светим анђелима, тамо гдје се непрестано чује глас анђелске пјесме: Свет, Свет, Свет је Господ Саваот, пуно је небо и земља славе Његове. И они су кроз мучеништво, кроз вјеру, кроз страдање за Христа, постали учесници вјечне и нетрулежне славе Божије”, бесједио је Митрополит.
Подсјетио је да се на овоме мученичкоме мјесту овај свети дан, 6. август, увијек поштовао као дан мученика. Како је казао, у ратно вријеме послије њиховог страдања, а и касније, дуги низ деценија то је био дан плача и бола, али и хришћанске наде. Господ је лагано пројављивао славу Светих пребиловачких и осталих херцеговачких мученика и блажио ране њихових најближих.
“Пројављивала се лагано слава дјеце пострадале за Христа. Само у мученичким Пребиловцима, колико знамо, 600 мајки и дјеце је побијено. Побацани су у јаму у Шурманце, одакле су касније извађени. Ко је имао прилику да се поклони њиховим мученичким костима, које су мирисале на рај, докле су пребивали у првобитну цркву овдје, он се сјећа тога, и то сјећање остаје на души његовој као печат”, казао је Митрополит црногорско-приморски и нагласио да су о томе много писали и говорили блаженопочивши Владика Атанасије и Владика Григорије, који су заједно осмислили и подигли ову нову цркву послије оне страдалне, која је минирана јуна 1992. године.
Даље је Владика Јоаникије појаснио да су херцеговачке владике изабрале баш ово мјесто за саборно мјесто новомученика херцеговачких јер је ово мјесто мали Јасеновац и зато што је више пута страдало и доживјело Христову голготу, и у вријеме Првог и Другог свјетског рата.
“Касније имамо још једну голготу мученика који су овдје нашли свој привремени мир у првобитноме храму, који је миниран, разорен, кости спаљене, као и мошти Светог Саве на Врачару. Налазимо се на знаменитом, на голготском мјесту, али овај свети храм свједочи нашу вјеру у Васкрсење Христово, а Васкрсење Христово је и наше васкрсење. Његова побједа над смрћу је и наша побједа над смрћу. Он нас је Својим Васкрсењем учинио учесницима и причасницима Своје побједе над смрћу и своје вјечне славе”, поручио је Високопреосвећени Митрополит, додавши да на овоме голготскоме мјесту, доживљавамо саборно радост Васкрсења Христовога.
По његовим ријечима слава мученика Христових, дјеце и невиног народа пострадалога за Христа у Херцеговини, обасјала је све данас сабране и оплеменила њихова срца. Подсјетивши на ријечи блаженопочившег Патријарха српског Германа, да морамо да праштамо, али да не заборављамо, Митрополит је казао да ту ријеч блаженопочившег Патријарха, “данас понављамо овдје заједно и испуњавамо се славословља у славу Крста Христовога и Његовог Васкрсења, надом вјечнога живота и бесмртности у Христу Господу, заједно са свима Његовим светима, гдје су дјеца из Херцеговине и остали мученици сигурно нашли своје мјесто око престола Божијег”.
“Зато, сви ми, осјећамо изузетну част и повластицу што смо постали учесници ове данашње службе, која је служба славе Божије, која обухвата небо и земљу, као што су говориле владике херцеговачке, са овога голготскога мјеста да понесемо радост васкрсења као кад цјеливамо гроб Христов. Јер и ово свето мјесто има силу васкрсења и силу гроба Христовога, који је заправо вјесник Васкрсења Христовога и новога живота и нове радости. Зато пјевамо побједну пјесму, радујемо се и славимо Свете мученике, клањајући се Крсту Христовоме, клањајући се њиховоме страдању и њиховој жртви, али и пјевамо пјесму Васкрсења Христовога”, закључио је Високопреосвећени Митрополит црногорско-приморски г. Јоаникије.
Након благосиљања славског колача и отпуста, сабранима се обратио Његово високопреосвештенство Митрополит дабробосански г. Хризостом, који је, честитајући празник, казао да су Пребиловци мјесто голготе, мјесто страдања те да је данас ово први сабор свештеномученика и новомученика и преподобномученика пребиловачких и свехерцеговачких.
“Нека данас молитве наших свештеномученика и преподобномученика отаца и свих мученика буду са нама, да нас они данас пред Господом препознају као своје, као што смо ми препознали њих. Дивно је говорио Владика Јоаникије, ово мјесто је заиста један посебан Јасеновац у маломе, ово је мјесто страве и ужаса, гдје су невини људи страдали, гдје је човјек убијен два пута. Није било довољно 1941. што су тако мученички пострадали него 1992. су их минирали, по други пут их ставили на муке. Али Господ је казао, ко год је спреман да иде за мном, тај мора бити спреман на крст и бити прикован на крсту, на голготи, мора страдати исто као што је Господ страдао. Али, Господ све наше муке и страдања сабира у Своје руке и чува их за Страшни суд, који ће доћи и када ће Господ по свом истинском суду судити свакоме.”
Даље је истакао да је Црква наша управо Црква мученика, али мученика које Господ прославља, јер сви они који живот свој изгубе Христа ради, сачуваће га, што свједочи и данашњи дан и овај сабор:
“Ми се овдје данас код њих молимо и њих молимо да буду наши посредници, и то је управо она слава коју је Господ обећао хришћанима.Зато, драга браћо и сестра, данас се радујмо и веселимо, јер ово је управо побједа наших мученика да си они историјски побиједили све оне који су им такве муке и несреће учинили, мучећи их 1941, али још горе 1992. године. Данас нека њихов благослов буде на свима нама, а посебно на селима из свих крајева и средње и јужне и западне и источне Херцеговине, да Господ све данас мученике прими и препозна”, бесједио је Митрополит Хризостом.
Подсјетивши да у сваком том селу постоји стратиште, али да је од ове године, одлуком Сабора, ово централни Сабор свих свештеномученика, мученика и новомученика херцеговачких, Митрополит дабробосански г. Хризостом је поручио да смо се зато данас овдје сабрали са свих страна, да искажемо црквено, али и мученичко сабрање наше Цркве, да будемо сви једно данас са њима:
“Нека је данас слава мученицима, а нама нека Господ да здравља, среће и благослова и сваког напретка њиховим молитвама!”
На овом дивном сабрању Владика Димитрије је заблагодарио Богу, Светим новомученицима пребиловачким и свим мученицима херцеговачким и свим светитељима из рода нашега, као и браћи архијерејима и народу Божијем, који су дошли на ово мјесто нашег страдања и васкрсења, подсјетивши да се у црквеним пјесмама пјева, да је мјесто страдања, мјесто голготе, постало рај:
“Тако нека би молитвама свих светих и ово мјесто постало наше мјесто утјехе, мјесто јачања у вјери, а то кад овако се окупимо заједно, кад нам дођу браћа са свих страна, када овако заједно и саборно прославимо Бога, заслужују молитве Владике Атанасија, заслужује труд Владике Григорија, заслужује послушање и постојаност оца Марка, наравно, и труд и молитве свих вас заслужују да се овдје на овом мјесто окупљамо. Пошто сте ви вашим молитвама и трудом и постојаношћу, вашом вјером, вашим послушањем и обновили ово мјесто. И хвала вам за то и нека оно буде наше мјесто окупљања док Господ поново не дође. Амин, Боже дај!”
Након Свете службе Божије, представљена је изложба под називом „Пребиловци“ аутора Предрага Лоза и Драгослава Илића, а потом је заједничарење настављено уз трпезу љубави.
Овогодишња прослава Светих новомученика пребиловачких и доњохерцеговачких започела је у петак, 29. јула 2022. године служењем акатиста Новомученицима пребиловачким и свехерцеговачким у Храму Васкрсења Христовог, те пројекцијом филма „Пребиловци – тамо и камен има ожиљак“, ауторке Сање Драгићевић Бабић, која је потомак мученика Драгићевића пострадалих у Пребиловцима. У навечерје празника, 5. августа, служено је празнично вечерње са петохљебницом.
Храм Васкрсења Христовог у Пребиловцима саграђен је у знак сјећања на 4.000 Срба из Доње Херцеговине страдалих од усташа у Другом свјетском рату и бачених у јаме, а чије су кости миниране 1992. године у Спомен-костурници која се налазила на мјесту данашњег храма, који је, 8. августа 2015. године, освјештао блаженопочивши Патријарх српски Иринеј.
Весна Девић
Фото: Жељко Драшковић