Кад год на Косову и Метохији имате иоле миран период, елите на власти морају да пуштају неку одређену количину хаоса и крви да би се имао привид да се нешто ради, да нешто постоји, да живе те њихове институције, рекао је Радио-Светигори директор Културног центра у Грачаници Живојин Ракочевић коментаришући јутрошњи упад приштинских полицијских снага на сјевер КиМ.
Казао је да Срби јужно од Ибра са великом пажњом прате та дешавања, јер су, по његовим ријечима, они у дужем периоду пролазили кроз та стања кроз која сада, након потписивања Бриселског споразума пролазе Срби сјеверно од Ибра.
„То је врло компликована ситуација. Прије пар дана смо имали излазак на изборе у те четири општине на сјеверу Косова, а данас имамо упад специјалаца. Срби на КиМ се налазе у једном ужасном процијепу да губе своје слободе и да су сваким даном оваквим акцијама ближи том депресивном, трпном стању у ком се ми јужно од Ибра налазимо један јако дуг период. Али, овдје на југу је до чудесниох граница развијено наше стрпљење и трпљење. Међутим, овакви шокови додатно утичу на то како вам изгледа дан, зашто се све то дешава, коме је све то потребно и да ли је могуће да имамо минимално нормалан живот“, рекао је он.
Ракочевић каже да је људима на сјеверу КиМ тешко зато што се мијења један концепт слободе.
„Ослоњеност на Београд се у институцијама изгубила. Они су имали своје институције, имали су суд, имали су полицију, имали су аутономију одлучивања, а данас видимо да јединица РОСУ, или како се већ зову ти специјалци могу да ушетају кад год хоће. Они тако, заправо, потврђују оно што је потписано Бриселским споразумом и договорима усменим или било каквим. Они, једноставно, обиљежавају територију“, објаснио је Ракочевић.
Нагласио је да су се људи на сјеверу КиМ бунили и против приштинских регистарских таблица и против докумената и против репресије, али је њихов отпор ломљен у сваком тренутку и ломи се и данас.
„Али та природа слободе сјевера КиМ, у коју смо ми одавде, јужно од Ибра гледали као у једну свијетлу тачку која се изборила за своју аутономију, лагано се гаси. То је тај основни проблем“, нагласио је он.
Тврдњу Рамуша Харадинаја како овом акцијом они хапсе криминалце, Ракочевић је назвао специфичним парадоксом.
„То је врхунац апсурда, врхунац ненормалног живота. Замислите Рамуша Харадинаја који хапси криминалце – он који је оличење несреће овога простора, и Срба и Албанаца, и узурпације слобода и нормалнога живота. Он говори да хапси криминалце“, каже Ракочевић.
Он сматра да и међународна заједница и званични Београд морају раскрстити с тим могу ли с оваквим криминализованим и популистичким елитама довести до тзв. коначног решења косметског проблема.
„Коначно решење је застрашујући термин из Другог свјетског рата који се данас, послије толико времена обнавља на Косову и Метохији. То, наводно треба да доведе до релаксације односа и нормалног живота. То није могуће, то није реално, то није у природи ни овог простора, ни Срба и Албанаца, ни светиња које ми овдје чувамо за цијело човјечанство, а не само за нас“, каже он.
Ракочевић наглашава да општу несигурност српског живља на КиМ додатно повећава „та несрећна и потпуно непозната“ прича о разграничењу коју заговара један дио београдских елита.
На питање колико овакви потези дају вјетар у леђа заговорницима политике разграничења, Ракочевић је одговорио да је идеја о новој граници у основи увијек идеја да сте спремни да произведете хаос и да се не може разграничити оно што никада у историји није било разграничено.
„То није нормално, али елите ван живота, ван вриједности, под страшним притиском међународне заједнице покушавају да изведу некакву врсту разграничења или подјеле, која би могла да се касније представи као побједа. Међутим, знамо да се суштински не ради о томе. Ради се, просто, о некој врсти ампутирања важних вредносних, културолошких, националних, духовних чињеница нашег народа. То, просто, није могуће урадити, није природно… Јасно је да је Београд то схватио и да је та политика поражена“, закључио је Ракочевић.
П. Божовић/ Р. Војиновић